Muavija priprema teren za Jezidov hilafet
![](https://ehlibejt.org/wp-content/uploads/2019/08/jezid-e1567164896493.jpg)
Muavija priprema teren za Jezidov hilafet
Šezdeseta godina po hidžri vremenski nije tako udaljena od perioda života časnog Poslanika, s.a.v.a.. Još uvijek su u životu mnogi ashabi i pamte, sa svim detaljima, sve te mile i sjećanja vrijedne dane.
Iste godine, 4. redžeba, preselio je Muavija[1] ibn ebi Sufjan. Njegov sin Jezid, zahvaljujući zalaganjima svoga oca,[2] prebacio je na sebe ogrtač islamskog hilafeta.[3]
U to vrijeme, i dugo vremena poslije, položaj halife nije bio samo politički i društveni položaj, već je halifa, kao Poslanikov nasljednik, odlučivao o svim stvarima i njemu se obraćalo po svim pitanjima. Tumačenje vjere, provođenje šerijatskih propisa, sudstvo, donošenje zakona, odlučivanje o ratu i miru, postavljanje i smjenjivanje namjesnika i vojnih komandanata, sakupljanje zekata i određivanje potreba i načina potrošnje, potpuna ovlast nad raspolaganjem bejtul-malom (državnom kasom)… sve je bilo unutar okvira nadležnosti i ovlasti halife.
Oko šezdesete godine po hidžri, dugogodišnja zalaganja za promjenu identiteta muslimana u misaonom i moralnom smislu, za promjenu u načinu ponašanja, sistematično nametanje vrijednosti koje su oprečne vrijednostima iz Poslanikovog, s.a.v.a., perioda s jedne strane, a sveobuhvatna vladavina sile, zagušivanja i zlostavljanja s druge strane – učinili su da gomile ljudi utonu u dubok san, a one istaknute, užasnute nastalom situacijom, stjerala u kutove osame.
Upravitelji su smatrali da su veoma dobro učvrstili temelje svoje vladavine, da vrlo jednostavno mogu osobu kao što je Jezid postaviti na mjesto Poslanika, na njegov minber te mu prepustiti ovlasti koje je on imao i da se niko neće buniti.
Jezidov dolazak na vlast, s obzirom na dugogodišnje pripreme za to, nije bio neočekivan, ali je uzrokovao nove političke i društvene okolnosti.
[1]Muavija ibn Sahr ibn Harb ibn Umejje el-Kureši el-Umevij (20. p. h. – 60. h. / 603–680 god.) je zajedno sa svojim ocem, koji je bio čelnik mušrika, prilikom osvajanja Mekke od strane muslimana primio islam.
[2]Sujuti kaže: “Muavija je odredio Jezida za svog prijestolonasljednika i silom je natjerao muslimane da pristanu na njegov hilafet.” (Tarihul-Hulefa)
[3]Taberi, sv. 5, str. 339.